Det är Teddy. Min far har blivit mördad.
Mördaren sa att du och Paul står näst på tur.
Om du ser till att Teddy är i lagret med varorna-
- så att vi kan gripa honom, är du fri.
Jag skulle kunna ha dödat dig hur lätt som helst.
Om du undflyr vår bevakning dödar jag dig nästa gång vi ses.
- Fiskar du, Frankie? - Nej.
Det gör jag. Jag har fångat nåt stort du borde se.
Ge dem Buckley och be för en snabb död.
För vad de tänker göra blir inte trevligt för dig.
- Var fan är hon! - Döda mig eller sluta ödsla tid.
Louie!
Nej!
Nej...! Jerome...!
Jag vill att du ordnar det kvickt och i tysthet.
Utan att blanda in polisen.
Självklart, mr Saint. Jag behandlar honom som min egen far.
Ursäkta mig.
Jag kan ta över.
Just det. Så där.
Förlåt, mrs Saint, men vi behöver vara ensamma med er make.
Men...
Han är klar om en dag eller två.
Jerome... Nej! Jerome...!
Jerome! Nej, nej...!
Nej! Jerome!
Jerome!
ANGELUS BEGRAVNINGSBYRÅ
Vil du att jag ringer Buckley?
Kriget är över.
Eller?
Jag kan stanna kvar om du vill.
Åk du.
Han parkerade i köpcentret i Sherman Oaks men kom aldrig ut.
Vi vet vad han är ute efter.
Det spelar ingen roll om han dyker upp igen eller inte.
Ring om du får reda på mer.
Problem?
- Nej. - Okej...
Då har jag en fråga till dig.
Du har 73 miljoner dollar men ingen mat i kylen-
- inga möbler och inga tavlor, fläckar på mattan och färgen flagnar.
Jag hyr.
Okej, så du har ingen riktig bostad heller.
Inte för tillfället.
Hej... Jules.
Hej, Teddy.
Julia?
Jag visste inte att ni var tillsammans igen.
När hände det?
När hände det där?
Jaha...
- Man får gratulera. - Tack.
Kan du lämna oss ifred en stund, Parissa?
Hon vet redan alltihop.
Vad hände?
- Varför dödade kuriren din far? - Han tror att jag tog hans pengar.
Gjorde du det?
Jag beslagtog illegala tillgångar å statens vägnar.
Men då är det enkelt. Ge tillbaka dem.
Det kan jag inte.
Ju mer man har desto större hot utgör man.
- Det vet jag väl. - Varför hoppar du inte av då?!
Men nej då.
Du intalar dig själv att det är din plikt att fortsätta. Fan, Teddy.
Men det är inte det som driver dig.
Och det kommer bara att bli värre nu när han är död.
Du krossade vår familj för den där tyrannens skull.
Det enda fina du har gett mig är vår son.
Och nu försöker du döda honom.
Ge tillbaka pengarna till Franklin.
Lös det här.
Annars löser jag det åt dig.
Hur skulle du kunna göra det?
Med en offentlig avrättning.
- Franklin... - Wanda.
- Var är Leon? - Han blir lite sen, sa han.
- Han kör hem Louie. - Okej.
Är Leon med Louie?
Ja.
Och Jerome?
Tvingades han lida?
Nej.
Jag har alltid tyckt att Julia är en snorkig subba.
Men hon har en poäng.
Tror du inte att jag hade skyddat min son om han var i fara?
Jag vet faktiskt inte.
De är inte i fara. De är i säkerhet.
Du tror att du bara behöver frukta dina egna.
Jag tror att pengarna...
...tillhör oss.
Tillhör oss?
De tillhör dig.
Eller tänker du ge mig hälften?
Vill du det?
Teddy... Jag bryr mig om dig.
Du är tuff och ambitiös.
Men jag vill inte bara klänga på dig.
Det finns risker för mig med.
Om jag inte fyller nåt syfte...
...kommer jag att bli uttråkad och söka det nån annanstans.
Jag ger dig nycklarna till mitt lås.
Du borde använda dem.
Cissy?
Vill du komma in?
Ja.
Jerome älskade dig.
Jag har aldrig sett honom titta åt en annan kvinna.
Inte ens de han varit med. För han älskade dig.
Det enda jag vill göra är att lägga mig i graven med honom.
Det här måste få ett slut.
Vi måste se till det.
Allt det här är Franklins fel.
Han har sin del i det, men vi är alla skyldiga.
Jag talar om pengarna, och den vite mannens krig.
Ingen kan två sina händer.
Nej, men det är jag som har förlorat min make.
- Hela mitt jävla liv. - Jag har också förlorat honom.
Och dessutom min make.
Jag vill inte förlora fler.
Det förstår jag.
Du har fortfarande nån att bry dig om.
Det har inte jag.
Hämta killarna och ta grejerna till labbet.
Litar du på mig, Lee?
Med mitt liv.
Jag behöver be dig om en tjänst.
Jag behöver en halv miljon.
Jag vet inte när jag kan betala tillbaka.
Vad ska du ha dem till?
Köpa mig fri.
Jag kan inte fatta att han är död.
Han ska bara finnas. Jag kan inte tänka mig nåt annat.
Det går inte.
Vi kan alla dö när som helst, Lee.
Det kunde ha varit vem som helst.
Så här...
Han var familj, och jag älskade honom.
Men han skulle inte ha gått sin egen väg.
Den här skiten skulle aldrig ha hänt.
Jag hämtar pengarna imorgon, om det är okej.
Visst.
Tack, Lee. Jag är skyldig dig en gentjänst.
Nej!
Jerome...!
Nej! Vakna.
Fan!
Fan ta dig!
Vad fan gör du, bitch?!
Skjut mig! Vad fan väntar du på?
Vad fan är det här? Tagga ner!
- Skully! - Lugna ner dig.
- Lägg ner. - Vad fan knuffar du mig för!
Kom igen, nigga! Vill du klippa mig? Skjut då, för fan!
Skully! Hämta dina killar. Varför står du bara där?
Skjut för fan!
Vad fan håller du...?!
Hon körde upp på trottoaren och började skrika.
Ni kan gå. Kom, ms Saint.
Gå ni.
Vad är det som har hänt?
Du sa att jag alltid kunde komma.
Självklart. Sätt dig.
Hur gjorde du?
Gjorde vad?
Hur fick du sinnesfrid efter att din fru och dotter dödades?
Jag vet att de inte är borta.
Och jag vill inte fläcka ner den kärlek vi hade.
Är du inte så arg att du vill bränna allt till grunden?
Jo, för fan.
Hela tiden.
Men de låter mig inte göra det.
Franklin...?
Vakna, Franklin! Nej...!
Det var bara en dröm!
- Du drömmer. Sluta nu. - Jag får inte luft.
Lugna ner dig. Vad är det som händer med dig?
- Har det här hänt förut? - Nån gång kanske.
Kom till mig. Det är ingen fara. Det ordnar sig.
Lyssna på mig. Du lever, du är säker och du är med mig.
- Vad fan är det som händer med mig? - Ingenting.
Vi har en plan.
Allt går enligt planen. Det är inget fel på dig.
Du mår bara bra.
Jag mår inte bra.
Kom hit...
Jag är här nu. Jag är här.
- Det är din tur. - Jag vet.
God morgon, Gustavo.
Vad fan vill du?
Hör på...
Ni får en leverans av kokain från Colombia om två dagar.
Jag vill att du är där och tar emot den.
Ta den sen till lagerlokalen.
Varför det?
Så att Teddy blir gripen när han kommer dit.
God morgon, Xiamara.
Vad fan är det här?
Jag är en vän.
En vän med pistol på köksbordet?
Hör på...
Jag kan hjälpa dig, men...
...vi behöver fly sen.
Visst.
Min uppdragsgivare kan sätta er var som helst i världen.
Och pengar? Vi kommer att behöva det också.
Självklart.
Vi är inte lika rika som dina amerikanska vänner.
Men vi kan ge er tillräckligt för att börja ett nytt liv.
Då så.
Och jag ber er...
...tvinga mig inte att göra nån illa. Det här är inte förhandlingsbart.
Se inte så trumpen ut. Allt det här är över om två dagar.
Ursäkta mig.
Det här är för mycket.
Jag vet.
Det här borde kanske innebära slutet för oss.
Du kanske inte ska veta vart vi flyr.
Kanske inte.
- Vad fin du blev. - Tack. Det var på tiden.
Vad är det där?
Allt jag behöver till min nya bostad.
- Tänker du lämna mig? - Nej, Lee.
Men jag lämnar slummen.
- Kan vi inte diskutera det? - Vi kan diskutera alla vapen.
Så här är det, Lee.
Om jag fick som jag ville skulle jag sticka idag.
Flyga till Ghana med min man.
Bilda familj där. Ett helt hus fullt av ungar.
Men istället är du här och rustar för krig.
- Vi har pratat om det här. - Ja, det har vi. Men...
Det kommer bara att sluta med att vi hamnar under jord som Jerome.
Jag vet det.
Men jag tänker inte tillåta det.
Jag behöver ordna ett par saker, sen låter jag nån annan ta över.
Jag önskar att jag trodde dig.
- Minns du Danielles storebror? - Rob?
Han gav oss 20 dollar för att få strypa oss tills vi svimmade.
När jag såg dig göra det tänkte jag: "Aldrig i livet".
Men det var 20 dollar!
Varje gång min andning lät konstig tänkte jag på den gången.
Och sen blev det bara... värre och värre.
Som när Keith låste in oss i källaren med min farbror Quick.
Eller Lawrence och hans bröder.
Men tusen gånger värre.
Jag kämpade för att ta mig därifrån, men nu är jag tillbaka där.
Det här var inte ditt fel, Louie.
Inte? Hur fan hamnade jag här igen?
Nu är Jerome död.
Det värsta är...
...att jag glömmer det hela tiden.
Den jäveln...
- Louie? - Vad vill du?
- Ursäkta? - Vad vill du mig?
Jag har sökt dig.
Och jag har inte ringt upp, så jag måste vara upptagen.
Eller död.
- Upptagen med vad? - Ursäkta, herr vite man...
Men säger jag det, så är det så!
Jag ber inte snällt.
Louie?
Jag hörde.
Jag kan träffa dig på parkeringen vid Foster's klockan 15.
- Jag behöver träffas nu. - Vi ses klockan 15.
Jag hörde att du skulle flytta.
Jag blir nog tvungen.
Jag förstår det.
Om du behöver bostad kan du få bo i nåt av våra hus.
Menar du det?
Du har redan gjort så mycket för mig.
- Men tack! - Ingen orsak.
Skulle du kunna tänka dig att ta över mitt jobb på härbärget?
- Jag vet inte vad jag ska svara. - Svara ja.
Du skulle göra mig en tjänst.
Jag kan inte gå dit just nu.
Jag kan nog aldrig mer gå dit.
Menar du det?
Vad skulle du annars göra?
Jag menar, när det här är över.
Oso.
Läget, mannen?
Vi måste sticka i morgon. Jag behöver passen och pengarna.
Pengarna har jag, men passen tar den tid de tar.
Vad fan är det som har hänt?
DEA har tagit mig.
Va?
De tog mina pengar och tvingade mig att hjälpa dem.
Hjälpa dem med vad?
De är ute efter Teddy.
Och dig.
Vad fan, Oso...! Hur länge har du hjälpt dem?
Sen du stack iväg.
Men du går fri.
Jag lovar.
Herrejävlar...!
Det är inte bara dem. Minns du den där bilden jag visade?
- Du visste väl att han var KGB-agent? - Ja, än sen?
Han bröt sig in i mitt hus och hotade min familj.
Men så här är det... Det är Teddy de är ute efter.
Om två dagar ska hans kokain finnas i lagret.
Jaså? Tänker Ruben döda honom där?
Jag tror inte det.
Han känner till DEA:s inblandning och vill att de griper Teddy.
Men DEA börjar bli frustrerade och hotar sätta mig i fängelse.
Så alla är ute efter Teddy? DEA, KGB och jag.
Ja. Och jag sitter i kläm mellan alla tre.
Om du vill ha Teddy så måste det ske nu.
Jag ber dig.
Okej.
Jag kan hålla DEA borta en dag till.
Men lyssna jävligt noga nu, Oso. Jag måste få tag på Teddy.
Jag måste få tag på honom nu.
Jag har inte träffat honom sen du dödade hans far.
Han gömmer sig som en katt på jakt efter en fågel.
Tur att det är jag som är fågeln.
Teddy är ingen katt.
Han märker om det är en fälla.
Ja, det har du rätt i.
Så du måste få honom att tro att det är han som lurar mig.
Eller hur?
Jag är ledsen.
Du var tvungen att göra det.
Han har förlorat fattningen.
Grabben sökte upp Teddys farsa och dödade honom under samtalet.
- Mördade svartingen Teddys far? - Han skar halsen av honom.
- Teddy hörde honom hosta blod. - Herregud.
Jag gillar Teddy. Han är inte blödig, och dessutom en patriot.
Men han har blivit överambitiös. Pengarna kan dock komma till nytta.
Jag vill inte veta nåt om vad han håller på med.
Vi har problem på alla fronter. Särskilt som KGB har lagt sig i.
De vill se oss uthängda i pressen.
Allt håller visst på att rasa. Fixa det.
- Vad har hänt? - Affärsbråk. Vad vill du ha?
- Franklin. - Varför det?
Han mördade min far.
- Säg bara var han är. - Jag umgås inte med Franklin.
- Jag behöver veta. - Dra åt helvete.
Glöm inte att du jobbar för mig. Du tjänar bra på mina droger.
Det enda jag vill ha är Franklin.
I morgon...
...begraver jag min man.
- Och det är Franklins fel. - Är Jerome död?
Just det.
Det verkar alltså som att du och jag har nåt gemensamt.
Efter begravningen gör jag vad fan du vill.
Jag sprättar upp Franklin om jag får chansen.
Men tills dess vill jag bli lämnad ifred.
Jag tänker på Jerome.
På hur snäll han var.
Alla kunde se hur mycket han älskade Louie.
Jag är rädd att förlora dig.
Jag är här med dig, mrs Simmons.
Ja.
Men för bara några dagar sen var Jerome med Louie.
Jag är rädd, Lee.
Vad fan var det där?
Nu kan ni visa familjen vördnad.
- Oso. - Hej. Jag beklagar förlusten, amigo.
Jag har goda nyheter. Vi pratar på minnesstunden efteråt.
Jag är ledsen, gubben.
Louie...
Jag är hemskt ledsen.
Sökte han dig? Bad han inte om hjälp?
Nej.
Jesus och hans helgade Faders vägar äro outgrundliga.
Men vad som hänt är inte outgrundligt.
Jag har tidigare skyllt alla dödsfall på unga män med vapen.
Men idag inser jag till slut att vi alla bär lika stor skuld.
Och inte bara vi.
Kyrkans ledare, stadsfullmäktige och de förmögna-
- bär alla skuld till att folket på våra gator lider.
Och vi har inte gjort tillräckligt för att bistå dem.
Hördu!
Har ni dödat de jävlarna som klippte Rome?
Då så.
Vad kan jag göra för dig, moster?
Du kan svara på en fråga.
Vad?
Varför kom du till undsättning?
Jag blev uppfostrad att respektera kvinnor.
Det är mannens plikt.
Jag hade aldrig förlåtit mig själv om jag lämnat dig med Kane.
- Var det allt? - Nej.
Nej, du gav mig ett löfte... när du satt där.
Jag behöver all hjälp jag kan få.
Du är djävulen själv.
Inser du det?
Ja...
Jag vet.
Text: Mattias Gustafsson Iyuno