Todd sier han vet hvor Kane sover.
Faen ta Kane. Og nevøen din også.
Disse karene har støttet meg lenge.
- Hvem faen er dette? - Jeg vet ikke! Helvete!
Det går en siste våpenleveranse til Costa Rica.
Vi skal avbryte den via Sandinista-kontakter.
Ransak alle som angriper. Konfisker utstyret deres.
Å sikre lasten uten å finne ut hvem som angrep, anses som en fiasko.
Russerne prøver å sabotere operasjonen vår.
Rolig. Jeg er her for å hjelpe deg. Jeg vil ha det samme som DEA.
Bevis på at CIA smugler dop inn i landet.
Hva trenger du, Lee?
- Lyset på lekeplassen bør fikses. - Nei, det skal være mørkt.
Husker du at du sjekket Teddy McDonalds familiemedlemmer?
Det var en far i Kansas City. Bekreft hvor de er nå.
Jeg vet du er frustrert, men mamma gikk nesten da du glefset til henne.
Vi har planlagt noe risikabelt. Jeg kan ikke gjøre det uten henne.
- Hva synes du om Barbados? - Hva med det?
Jeg tenkte vi kunne dra dit i ferien. Eller St. Lucia, sånn vi pleide.
Husker du det lugubre, lille stedet?
Ja visst.
Vi kunne reise tilbake.
Fortsette familietradisjonen.
Sørge for at babyen vet at han kan reise hvor som helst.
Jeg tror ikke Franklin planlegger noen ferie nå.
Fins det en fluktplan hvis dette ikke virker?
- Det virker. - Ikke gjør det.
Jeg lærte deg å alltid være forberedt på det verste.
Det er CIA Franklin går opp mot.
Selv om han får pengene sine, blir ikke det nok.
Ikke for en mann som ham.
Skal jeg kritisere alle mennene du slapp inn i livet mitt?
Det gjør meg vel til en ekspert på forstyrrede menn.
Jeg har kjent tusen Frankliner.
Menn som ham er som puslespill på garasjesalg.
De mangler alltid noen biter.
De bruker hele livet på å ta, for å bli hele, uansett prisen.
- Slutt. - Nei, du må høre dette.
- For... - Slutt, mamma. Ser du?
Se der.
Det er ham.
Ja, det er ham.
Pell deg vekk, for faen. Jeg har det bra.
Hei. Vi ser Teddys far, men vi må aksjonere fort.
- Hvor snart kan du komme hit? - Gi meg 24 timer.
Takk, V.
- Godt nytt? - Nei.
Vet du, Frankie, det var huset til kjæresten min.
Hun kunne ha vært der. Ungen min.
Jeg blir så jævlig lei av dette.
Jeg har noen ting jeg må ta hånd om. Ok?
- Jeg tar kontakt om jeg hører noe. - Vet du hva jeg vil ta hånd om?
Den jævla onkelen din. Og kjerringa hans.
Vil du gå? Sett hjernen i arbeid.
Du setter ræva di der, til vi finner ut hvordan vi avslutter dette.
Om det fantes en annen måte, tror du ikke jeg ville sagt det?
Du vet noe, utover den jævla klubben, -
- der de har ti jævler med Uzier ved døren.
Tenk, for faen! Ellers står vi overfor en lang natt.
Hva?
Hei! Skal si dere tar dere opp.
- Hva skjedde? - Jeg hørte fra en informant.
Kane kom seg ut.
Det sies at stedet var et blodbad. Hauger med lik.
- Så hvordan i helvete bommet de? - Gjett.
Denne er kostelig.
Faen, da. Det var Franklin.
- Hva med Franklin? - Han var der.
Han dro Kane ut.
- Skjøt Franklin seg ut? - Mhm.
Det er noe med Saint-blodet. Dere er fødte skyttere.
- Er du sikker på at du hørte riktig? - Ja.
Men slapp av, jeg skal ut igjen.
Jeg skal finne Kane før han tar igjen.
- Ring oss annenhver time. - Skal bli.
Se på meg.
Ruser du deg?
Nei, gjør du?
For gjør du det, er det over.
Vi kunne ha tatt dem. Avsluttet det hele der.
Vel, det var dumt.
Sammenlignet med hva?
Skal du gå til legen eller bare være dum?
Hvorfor stoppe nå? Jeg må bare legge meg nedpå litt.
Det er Renny!
- Er Deon med deg? - Nei.
Deon har ei dame i Lynwood. Han dro nok til henne.
Men han tok alle varene og pengene.
Du vet han kommer tilbake.
- Ikke i kveld. - Men snart.
Hvis du vil ha vår støtte, må du ha en plan.
Pokker! Ser dere ham nå? Kan ikke dette vente?
Synes dere det var bedre her før eller etter at jeg dro?
Jeg respekterer deg og det du gjorde i dag, Lee.
Mange gjør det.
Men faktum er at du er jævlig forvirrende.
Du dreper folk, men snakker om fred.
Du drev dette opplegget, og så sluttet du.
Du dro med et dophue, kom hjem med ei kone.
- Pass munnen! - De sier det i strøket.
Ikke respektløst ment. Beklager, Wanda.
Vi vil bare ha stabilitet. Det er endringer vi ikke takler.
De folkene der ute vil bli tatt vare på, Lee.
Og de vil tjene penger. Det er alt.
Vil du ikke det, så trekk deg og slipp noen andre til.
Hvem da? Du?
Tror du det mangel på karer der ute med øynene festet på kronen?
Alle vil gå til krig for å få kloa i den.
Tror du det var ille under Big D? Bare vent.
Som du sa: Hvorfor stoppe nå?
Hei! Hvilke andre jævler vil ha?
Jeg ser dere svikere legge planer og snakke drit!
Her har dere en jævla sjanse!
Jeg ser deg, di fitte! Prøv deg, for faen!
Hvis noen vil prøve seg, så kom! Lil Deon er ikke sjefen mer.
Vil du jobbe, så kom til meg.
I morgen fortsetter vi å tjene penger på den rette måten.
Dere er ynkelige! For noen fitter!
Jævla pingler.
Så mye mentolsalve, mamma! Du kommer til å kvele oss.
Hvor er...
- Gå før guttene hører deg. - Jeg må snakke med deg.
Jeg tror jeg la den på spisebordet.
Våger du å vise deg etter det du utsatte jenta mi for?
- Slutt. Jeg kan takle dette. - Da ville ikke jeg ha vært her.
- Din drittsekk... - Slutt!
Kan vi snakke et sted?
Om hva?
Hvis jeg sa noe til deg, var avtalen avblåst, sa de.
- Du burde sagt det likevel. - Tror du ikke jeg ville?
Tror du jeg ville gjennomgå dette alene?
Jeg får ikke sove. Jeg får ikke puste.
Jeg går fra vettet.
Jeg ville bare beskytte deg og guttene og finne en utvei.
I morgen raider DEA Teddys lager. Jeg må inn i vitnebeskyttelse.
- Og du og guttene... - Nei.
- Jeg kan ikke leve sånn. - Yo sé.
Fanget, se meg over skulderen...
DEA har oppsyn med oss til de glipper.
Og hva skjer da? CIA kommer etter oss? Jeg gjør ikke det.
Jeg ber deg ikke om det.
Du fortjener et godt liv. Et fritt liv.
Men hvis du vil rømme, må du reise nå. I kveld.
Rømme? Med to barn og ingen penger?
Hvordan skal jeg gjøre det? Hvor skulle vi reist, Gustavo?
Hva vil du, Xiamara? Fortell meg det.
"Vil" er en luksus jeg ikke engang kjenner igjen.
Det handler om behov nå. Ingen flukt, og ingen vitnebeskyttelse.
Det jeg trenger, er et liv.
Et vanlig, kjedelig liv.
Og du skal finne ut hvordan du gir oss det.
Hva fikk deg til å følge Gustavo etter at du kom tilbake?
Jeg tenkte på hva jeg ville gjort i hans sted.
Unngå den skolerte offiseren. Følge meksikaneren.
De gode nyhetene er at vi vet hvem vi har med å gjøre.
De dårlige nyhetene er at vi vet hvem vi har med å gjøre.
- Han ser ikke europeisk ut. - Latino.
Kanskje sentral-amerikansk. Definitivt KGB.
- Tror du det begynte med Avi? - God gjetning.
Hvor lenge kan de ha jobbet med Gustavo?
Slik det skjedde, i en folksom bar, tror jeg det var første møte.
Men Gustavo har ærlig talt vært litt utenfor i en måned.
- Tror du han har snudd? - Vet ikke.
La meg finne det ut.
Til da holder vi kortene tett til brystet.
Kan du overvåke boligen...
- ...uten å si for mye til Langley? - Vil du inn dit?
- Nei, Franklin. - Nei?
Vi har snakket om dette før. Jeg rømte ikke da og rømmer ikke nå.
Det var annerledes. De var gjengfolk som ikke kunne skyte!
Hvordan går det, far?
Det er mer der det kom fra. Bare si fra.
Takk.
Tror du jeg overreagerer? At han ikke kommer etter deg?
La ham komme. Jeg skal være her.
Han går ikke bare inn døren. Du vet hvem de er, hva de gjør.
Hva, mamma?! Er du en slags martyr nå?
Er alt din feil? Må du dø? Hvorfor det?
Fordi du ikke avviste meg og jævelskapen?
- Pass munnen! - Fordi du hjalp meg?
Tok pengene, bygde virksomhet, nøt livet for en gangs skyld?
Ja.
- Hei, mor. - Hei.
Se om du kan holde på dette.
Så skal jeg finne en seng til deg.
Jeg vil ikke ha en seng. Jævlene holder ikke hendene for seg selv.
Ok. Jeg setter en seng på kontoret og låser døren.
Da plager ingen deg. Ok?
Vi er så nære.
Så nære ved å endre denne slektens skjebne på generasjoner.
Må jeg minne deg om hvor du var?
Hvordan framtiden så ut?
Du var i ferd med å dø i trappen i en av Tulfowitz' bygninger.
Jeg vet ikke hvordan jeg skulle ha betalt for begravelsen engang.
Hvordan er dette livet bedre enn det?
Hør på meg. Jeg er glad i deg. Ok?
Vær så snill. Gjør dette for meg.
- Hei. - Hva skjer?
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne. Så bare hør.
For to netter siden, da vi kom tilbake fra Costa Rica, -
kranglet Xiamara og jeg. Ok?
Jeg gikk til en bar, og mens jeg var der, -
kom mannen på tegningen til meg.
Jeg vet ikke hvordan han fant meg. Han visste alt jeg har gjort med deg.
Han truet meg og familien om jeg ikke hjalp.
Hjalp til med hva?
Han vil ha bevis på at du har solgt kokain for å finansiere krigen.
- Vi må flytte alt ut av lageret nå! - Det er greit. Bare slapp av.
- Hva om de følger oss? - Ingen følger deg.
- Disse karene jobber alene. - Hva?
KGB-illegale er alltid alene.
Jeg har flyttet kokainen alt.
Når?
I går. Jeg fulgte mannen på tegningen hjem etter at han møtte deg.
Det er veldig bra at du sa fra til meg, Gustavo. Veldig bra.
- Hvor kom du fra opprinnelig? - Montana.
- Jeg fleiper. Vi er fra Detroit. - Selvsagt.
Dere har slik sans for humor!
Dette stedet er så nydelig. Vi har sett på hjem en stund.
- Dette er nok det rette. - Hei, Mrs. Cooper.
Jeg får vel låne datteren din litt til?
Bare ta henne.
Papirene tar ikke lang tid. Finn deg til rette.
Alle er svært vennlige.
- La oss gå. - Takk.
Faen.
COL. ROBERT MCDONALD
- Hvor mye trenger vi å bekymre oss? - Jeg holder øye med det.
- Avlys det. - Hva? Hvorfor?
- Han flyttet varene. - Hva mener du? Hvorfor?
Han er redd vi har KGB i hælene.
Dette er den rette.
En av stallkarene sa at Louie rir et par ganger i uken.
- Hvilke dager? - Jeg vet ikke.
Det spiller ingen rolle, for når hun kommer, skal dere være her.
- Soloppgang til solnedgang. - Soloppgang? Tror du vi er bønder?
Hvis hun dukker opp, kan hun vel ha med seg vakthold?
Sikkert.
Kane vil ha henne i live, så sørg for at det skjer.
Du har vel ikke noe imot det?
Du kan ikke røyke her inne.
Å. Ikke det?
Jeg sladrer ikke, så lenge du ikke sladrer.
Vil du ha en?
- Spør meg hvorfor jeg er her. - Ok.
Hvorfor er du her?
Kreft. Jeg mangler en lunge.
Jeg tviler på at én sigarett vil koste deg den andre.
Er det din første dag?
Først og siste, om jeg bestemte.
Men man kan ikke snakke vett til datteren min.
Ikke at jeg fortjener noen barmhjertighet fra henne.
- Hvorfor sier du det? - Har du barn?
- To gutter. - Har dere et nært forhold?
Nei... Da forstår du nok hvorfor.
Men er du ikke fortsatt litt ung til å være på et sted som dette?
- Hvor mange svarte kjenner du? - Unnskyld?
Åpenbart ikke mange nok til å vite at vi eldes som fin vin.
Beklager, jeg er så frekk. Jeg satte meg her uten å presentere meg.
- Jeg er Penny. - Mac.
Tenk at jeg skal tilbringe mine siste bevisste dager på et slikt sted.
Si det rett ut, Mac. Hvor ille er det her?
Jeg tilbrakte tre måneder som krigsfange i Korea.
Naken i minusgrader. Jeg tar heller en måned til enn én dag til her.
Å, nei...
Å...
Vi kan løpe, om du vil?
Å, ja? Vi ville ikke komme langt til fots.
Datteren min merker snart at de er vekk. Da vil jeg ikke være her.
Hva med deg?
Er alt i orden?
Alt er perfekt.
Jeg prøvde å være grei mot jævelen. Men nå må vi ta hånd om Leon.
Jeg selger mest! I dag, i går og i morgen. Ikke en dritt er endret.
Imens venter jeg at dere sulter ham ut.
Vi møtes om et par dager.
Vi driver business, D. Vi selger til den som kjøper.
Jeg snakker ikke til deg.
Jeg hjalp deg, så du ble kvitt småbertene til Franklin.
- Nå kan du gjengjelde tjenesten. - Fikk du ikke andelen din?
Jeg skjønner.
Folk eier ingen jævla sans for lojalitet mer? Hva?
- Eller er hurpa sjefen her? - Unnskyld meg?
Gi meg et øyeblikk.
Ut, alle sammen.
Krangelen mellom deg og Leon...
- Vi blander oss ikke inn i den. - Du hører ikke.
Det fins ingen Leon mer når jeg er ferdig.
Ja da, du er en grim jævel. Jeg vet.
Men hva skjer etterpå?
Hva mener du?
Da blir det business som vanlig.
Ingenting er vanlig med denne businessen.
Sannheten er at dette bare blir verre.
Jeg snakker ikke om politiet.
Jeg snakker om ungdommen.
De har ingen respekt eller ære.
De er ikke oss.
- Vi er en utdøende art. - OG.
Du er det.
En utdøende art.
Det er ikke jeg.
Er alt i orden?
Jerome?
Jeg må ut.
- Hvor skal du? - Ut.
Hva? Hvor skal du, Jerome? Du kan ikke gå ut alene!
Pokker... Jeg tenkte alltid at martinier er litt sossete.
Men det er ganske godt.
Nei, jeg har to venstreføtter.
To venstreføtter og en lunge. Det kan jeg jobbe med.
Vi må få inn en twist her.
- Beklager, bare gi meg et øyeblikk. - Det går bra.
Det er ok. Bare bruk tid. Jeg skulle ikke ha presset deg.
Det går bra. Jeg trenger ikke å bli dullet med.
Beklager. Den jævla kreften.
Kan ikke motsi deg der.
Guttene dine...
Vet de hvordan det går?
Jeg mistet min yngste for noen år siden.
Så leit å høre.
Og min eldste...
Du vil ikke høre om det.
Jo, faktisk, om du har lyst til å fortelle.
Hva feiler det deg? Klarer du liksom ikke å sitte stille?
Slutt! Hva driver du med?
- Ikke gjør sånt mot småbarna. - Dette er ingen småunge! Kom igjen!
- Ha deg vekk! - Hørte du?
- Nå slutter vi. - Greit.
Vær så snill, Wanda.
Trenger du en pause, vennen?
Ok. Hvordan har du det?
Hva om denne herren, Joe, -
- tar deg med og finner nye klær, et varmt måltid-
- og kanskje noen flere leker? Ja? Kom igjen.
Beklager, det var ikke respektløst ment mot lyet.
Det går bra, vesla.
Livet er tøft. Ikke beklag at du kjenner vekten av det.
Men du kan ikke redde alle.
Jo før du lærer det, desto før finner du fred.
Vet du, da Franklins far levde, hjalp han meg når jeg var nedfor-
- og sa: "Noen må bli opplært til å ta imot hjelp."
Det er som å lære alt annet.
Alton var en veldig empatisk mann.
- Han så det beste i alle. - Sånn er du også.
Det er derfor jeg ville jobbe her i utgangspunktet.
Slik du fortsetter å kjempe for familien din.
For samfunnet ditt.
Jeg har aldri møtt en sånn person før.
Det får meg til å tenke at det kan bli meg.
Kanskje jeg kan bli sånn en dag.
Du er fantastisk. Vet du det?
Din evne til å bli helbredet midt i all denne faenskapen.
Kanskje jeg burde være mer som deg.
- Ja da! CJ! - Jerome, Jerome.
- Hvordan står det til, mann? - Kom igjen.
Hun er ikke helt i form.
Så jeg kommer til magikeren, så hun kan begynne å male igjen.
Vel, vi har det litt travelt i dag.
Kan du ikke kontakte meg neste uke og avtale time?
Jeg tar meg av deg, vet du.
Greit. Sett den igjen her. Kom om noen timer. Jeg fikser det.
Jeg har ikke rørt en motor på lenge.
Jeg blir her og hjelper deg. Har du noe å drikke?
Jeg har noe brunt til deg.
- Hvor lenge varte det? - Av og på i 10 år.
Vi gadd ikke å skille oss.
Jeg orket ikke å se på mannen lenge nok til å signere papirene.
Hva med deg?
Da hun gikk, falt det meg aldri inn å prøve igjen.
Vi gikk nok i ulike retninger.
Jeg lette etter menn som kunne erstatte min datters far.
Jeg ville at hun skulle ha en ekte forelder.
Hele livet mitt kom ting lett til meg.
Men å være mor...! Det var tøft.
Innen jeg fant ut hvordan man gjorde det riktig...
...var det for sent. Datteren min trengte meg ikke mer.
Hun ville ikke ha meg der engang.
Jeg så datteren din på hjemmet.
Du har et barn som bryr seg nok til å sørge for at du får omsorg.
Det får meg til å ønske at jeg gjorde opp med gutten min, -
før alt sporet av.
For hva det er verdt, synes jeg du gjorde en god jobb med jenta di.
- Hei. - Hvordan går det med oss?
Spør igjen om et par timer. Er alt i orden?
Jeg får disse søkene fra da jeg var i luften.
- Noe du må ta deg av nå? - Nei. La oss dra.
Ikke faen. Dette er året.
Boston kommer seg aldri forbi Magic, Kareem og Worthy.
Ungene lyser opp når de ser Magic. De får stjerner i øynene!
Han sentrer gjennom kjøkkenvinduet!
Og dreier inn gjennom lysekronen!
- Hvor mange unger har du nå? - Jeg fikk nettopp tredje. Ei jente.
Du bør gå. Vi er nesten ferdige.
- Stikk, du. - Nei, det går bra.
Jaså, tre barn?
Du som sa du aldri skulle slå deg til ro.
Jeg sa mye tull den gangen.
Vet disse karene hva du drev med? Hvordan du fikk sjappa?
De gir faen i gammel historie.
Du er smart. Du fikk pengene dine og brukte dem godt.
Jeg takket aldri for at du ordnet businessen med Jammin' Jerome's.
Null problem. Jeg gjorde det med glede.
Jeg tror det er andre gang jeg ser den fyren kjøre rundt her.
Ja vel? Hva så?
Kutt ut, da! Jerome!
- Kutt ut, Jerome! - Kutt ut hva? Hva?!
Jeg er glad i deg, broder.
Men kanskje det er best om du ikke er her.
Er du glad i meg?
Du har to jævla biler her inne.
Og så sier du at du ikke har tid.
Beklager, broder. Jeg har folk som trenger at jeg kommer hjem.
Ja visst.
Ja visst, mann.
- La meg hjelpe deg. - Nei da, det går bra.
Nei, jeg trenger dem ikke.
Du trenger dem mer enn meg.
Takk.
Unnskyld at jeg ødela dagen din.
Alt klart.
Jeg er inne.
Hva faen glor du på?
Det er det jeg setter pris på ved tjenesten.
Du får vite alt du trenger å vite om en fyr-
ved hva han har på brystet.
Jeg ville alltid være som broren til faren min.
Han var i Army Rangers.
Menn fryktet ham.
- Det er en rar ting å ønske seg. - Vel, det er ikke bare det.
Det var respekten som fulgte med.
Du kjemper så hardt, vet du, for å være noen.
For å være en pokkers mann.
Men en dag, uansett hva du gjør, må noen andre tørke ræva di.
Hva...
Du føles som en mann for meg.
- Det er datteren din. - Og svigersønnen min.
Jeg antar at tiden vår er over.
Beklager å bryte opp selskapet.
Mange mennesker har lett etter dere to.
Penny hadde ikke noe med dette å gjøre.
Dette er mitt ansvar. Jeg overtalte henne til å stikke av.
Det er greit. Vi er bare glade dere har det bra.
Vil du ringe hjemmet og si at vi har funnet rømlingene, kjære?
Ja visst.
Intens gutt, hva? Han minner meg om sønnen min.
- Er det en del av skalkeskjulet? - Nei, det føles for personlig.
En homofil KGB-agent? Det er en farlig hemmelighet.
Han er en farlig mann. Han har noe å skjule.
Han er desperat.
Det må finnes et sted til der han jobber.
Vi må overvåke ham døgnet rundt fra nå av.
- Hva skjer? - Jeg snakket om din nye "venn".
- Hørt noe fra ham? - Niks.
- Hva? - Retningsnummer fra Kansas City.
Har ikke du familie i Kansas City?
Jeg tenkte retningsnummeret fikk oppmerksomheten din.
- Franklin. Hei, hvordan går det? - Greit.
- Bedre enn på lenge, faktisk. - Så flott.
- Hva står på? - Jeg tok en liten tur i dag.
Ut til vakre Kansas City. Kan du anbefale noe?
Jeg vil spandere middag på faren din. Når jeg har fått pengene mine, da.
- Har du faren min? - Mhm.
Han er i rommet ved siden av.
Hvis du ikke tror meg, så ring Glenway Meadows.
De har ikke sett ham siden i morges...
- ...da han rømte med en svart kvinne. - Ok.
Hva er planen her, kompis?
Skal jeg gi deg penger, ellers dreper du ham?
Jeg kan si med en gang at det ikke vil funke.
Du skulle ha undersøkt bedre.
Jeg gir faen i ham. Og om jeg så brydde meg, hva tror du skjer deg-
- hvis du dreper en CIA-agents far?
Jeg husker jeg sa til ham:
"Hvis du savner hjemmet ditt..."
Vet du hva? Gi ham telefonen.
Få snakke med ham. Jeg skal løse floken for deg.
Kontoene mine er de samme som før.
Ring William og be ham overføre alt tilbake.
Gjør det nå, så får faren din gå ut som om ingenting skjedde.
Du vil ikke gjøre dette.
Dette er siste gang jeg sier det til deg, Teddy.
Send meg de jævla pengene mine!
- Gjør det nå. - Det fungerer ikke sånn!
- Det er en prosess! Om jeg kunne... - Feil svar.
Han var en inkompetent soldat...
Hva faen? Hva var det? Franklin! Hva faen gjorde du nå?
Vil du fortsatt snakke med ham?
Vær så god, Teddy.
Snakk til pappa.
Hei, pappa.
Kan du høre meg, pappa?
Nei. Jeg tror ikke han kan høre deg, Teddy.
Nå skjer dette.
Overfør de jævla pengene mine.
Ellers tar jeg dama di neste gang.
Så ungen din, Paul.
Og hvert jævla menneske du bryr deg om.
Jeg slakter dem.
Akkurat sånn jeg gjorde med pappa.
Han drepte nettopp faren min.
Ut herfra.
Tekst: Eivor Rosenberg Iyuno